Vicky ja Cristina päättivät viettää kesän Barcelonassa.
Vicky viimeisteli maisterin tutkintoaan katalaanien kulttuurista, -
josta hän oli kiinnostunut Gaudin arkkitehtuurin vaikutuksesta.
Cristina oli viimeiset kuusi kuukautta työstänyt -
12 minuuttista elokuvaa, jota lopulta vihasi.
Hän oli jälleen kerran eronnut ja kaipasi maisemanvaihdosta.
Kaikki järjestyi, kun Vickyn Barcelonassa asuva kaukainen sukulainen -
tarjosi molemmille tytöille majoitusta heinä- ja elokuuksi.
Ystävykset olivat olleet läheisiä lukiosta lähtien, -
ja heidän makunsa ja mielipiteensä olivat usein hyvin samanlaisia.
Rakkaudesta puhuttaessa oli kuitenkin vaikea löytää kahta erilaisempaa näkökulmaa.
Vicky ei sietänyt kipua eikä janonnut taistelua.
Hän oli järkevä ja realistinen.
Hän vaati mieheltä vakavuutta ja vakautta.
Hän kihlautui Dougin kanssa, koska tämä oli kunnollinen ja menestyvä.
Hän ymmärsi sitoutumisen kauneuden.
Minäkin kaipaan sinua.
Cristina taas odotti rakkaudelta jotain aivan muuta.
Hän hyväksyi kärsimyksen väistämättömänä osana syvää intohimoa -
ja oli valmis vaarantamaan tunteensa.
Jos häneltä kysyisi, mitä hän tällä tavoitteli, -
hän ei osaisi vastata. Hän tiesi ainoastaan, mitä ei halunnut.
Ja juuri sitä Vicky piti tärkeimpänä asiana.
- Hei. - Päivää.
- Sinä olet siis Vicky. - Kyllä.
- Oletpa kasvanut. - Siitä onkin aikaa. Mukava nähdä.
Tervetuloa Barcelonaan. Cristina, olen Judy.
Tässä teidän huoneenne. Panin teidät samaan huoneeseen.
Kiitos, että pyysit minut tänne.
Tämä tuli todella viimehetkellä, etkä tunne minua lainkaan.
Todella kilttiä, että sain myös tulla.
Mukava saada hieman elämää tänne.
Täällä on ollut todella hiljaista Arthurin lähdettyä opiskelemaan.
Kun tytöt olivat purkaneet tavaransa, ja Judyn aviomies Mark palannut golfkentältä, -
- tarjoiltiin terassilla lounas. - Meillä on kaunis koti.
- Olemme oppineet rakastamaan sitä. - Hän ystävystyy kenen kanssa tahansa -
ja puhuu kieltä, joten hän oli ihan innoissaan.
Sinäkin opit ihan hyvin. Mitä sinä teet, Cristina?
- Olen tällä hetkellä vapaa. - Älä viitsi. Hän teki elokuvan.
- Kuinka mielenkiintoista. - Se oli 12-minuuttinen.
Mistä se kertoi?
Se kertoi, miksi rakkautta on niin vaikea määritellä.
Se on aika laaja aihe käsiteltäväksi 12 minuutissa.
Vicky, sinähän suoritat maisterin tutkintoa...
Aivan, katalaanien kulttuurista.
- Mitä ajattelit tehdä sen jälkeen? - En tiedä.
Ehkä opetan tai alan kuraattoriksi.
Sinun ei tarvitse tehdä mitään.
Hän menee syksyllä naimisiin ihanan miehen kanssa.
Kaikki ongelmat ratkeavat, kun Vicky tulee raskaaksi.
Nyt kun Judy on päättänyt tulevaisuudestasi...
Kesällenne Barcelonassa. Tervetuloa.
Kippis.
Seuraavina päivinä Vicky ja Cristina uppoutuivat kaupungin taiteisiin.
Erityisesti he nauttivat Gaudin ja Mirón töistä.
Kerran Mark ja Judy kutsuivat Vickyn ja Cristinan kanssaan purjehtimaan.
Cristinaa ajatellen Mark ja Judy pyysivät mukaan erään Markin liikekumppanin pojan.
Kelvollisen nuoren miehen, jonka Mark ajatteli sopivan Cristinalle.
Unelmoin, että minulla olisi tarpeeksi rahaa, jotta voisin purjehtia saarelle -
ja snorklata loppuelämäni. Olen hulluna snorklaukseen.
Oletko snorklannut koskaan?
Valitettavasti Charles ja Cristina eivät olleet toisillensa luotuja.
Vicky tutki katalaanien jokaista elämänalaa.
Hänet kutsuttiin jopa kiertokäynnille markkinoille ja paikalliseen ravintolaan, -
jotta hän voisi perehtyä katalaanien ruoanlaittoon.
Lempeinä kesäiltoina tytöt menivät joskus kuuntelemaan espanjalaista kitaramusiikkia, -
joka aina kosketti Vickyä taianomaisella tavalla.
Eräänä iltana Mark ja Judy veivät heidät ystävänsä taidegallerian avajaisiin.
Paikalla oli monia paikallisia taiteilijoita ja muutama keräilijä.
- Pidätkö näistä? - Pidän. Kiitos, että saimme tulla mukaan.
Ostamme usein täältä. Mark on palkannut taiteilijan -
tekemään sarjan maalauksia hänen toimistonsa seinälle.
- Onko tuo se taiteilija? - Kuka? - Punapaitainen mies.
Ei. Tuo ei ole...
Alfred on tuo pellavatakkinen herrasmies tuolla.
Hän on Alfred.
En tiedä, kuka tuo on.
Mark, kuka tuo punapaitainen mies on?
- Kuka? - Tuo punapaitainen mies.
Hän on taidemaalari. Muistatko, kun Diego kertoi hänestä?
Hänellä oli tulinen suhde kauniin, hullun naisen kanssa.
Väkivaltaisia riitoja ja sotkuinen avioero.
- Siitä oli kaikissa lehdissä. - Voi luoja.
Hänen nimensä on Juan Antonio Gonzalo, -
ja hänellä oli vaikea avioero.
Nainen yritti tappaa hänet, tai hän yritti tappaa naisen.
Se oli iso juttu taidepiireissä.
En muista yksityiskohtia, mutta...
Emme liiku boheemien seurassa, joten en tiedä.
Taidegalleriasta lähdettyään Vicky ja Cristina päättivät mennä illalliselle.
Lempeässä kesäyössä he kävelivät ohi kirkon ja juhlivien ihmisten.
Puolenyön aikaan he päätyivät pieneen ravintolaan.
On mukavaa kun ei tarvitse pohtia, onko jokin paikka auki.
Totta, mutta meidän pitäisi ehkä olla enemmän huolissaan yöunistamme.
Ketä sinä katselet?
Eikö tuo ole se taidemaalari, jonka näimme äsken galleriassa?
Aivan. Hän on taidemaalari, jolla oli vaikea avioero.
Kuuntelin puolella korvalla, kun Mark kertoi siitä meille.
- Hän vilkuilee tänne jatkuvasti. - Koska sinä yllytät häntä.
- En yllytä. - Olet vilkuillut häntä koko illan.
- Minä vain juon viiniäni. - Tietenkin.
Teet selvästikin jotain, sillä hän tulee tänne.
- Amerikkalaisia? - Minä olen Cristina ja tässä on ystäväni Vicky.
Minkä väriset silmäsi ovat?
Ne ovat siniset.
Haluaisin kutsua teidät molemmat mukaani Oviedoon.
- Minne? - Oviedoon.
Viikonlopuksi. Lähdemme tunnin päästä.
- Missä Oviedo on? - Lyhyen lentomatkan päässä.
- Lentomatkan? - Mitä siellä on?
Patsas, joka inspiroi minua.
Erittäin kaunis veistos. Pidätte siitä varmasti.
Pyydätte meitä siis lentämään Oviedoon ja takaisin?
Ei. Viivymme siellä viikonlopun. Esittelen teille kaupunkia.
Syömme hyvin, juomme hyvää viiniä, rakastelemme.
Ketkä tarkalleen ottaen suorittavat rakastelun?
- Toivottavasti me kolme. - Voi luoja.
- Minä hoidan laskunne. - Hän ei todellakaan kiertele.
Kuule, senor. Ehkä seuraavassa elämässä.
Miksi ei? Elämä on lyhyt.
Elämä on tylsä ja täynnä tuskaa.
Tämä on mahdollisuus johonkin erikoiseen.
Aivan. Kuka te oikein olette?
Minä olen Juan Antonio. Ja sinä olet -
Vicky ja sinä Cristina. Eikö niin?
Vai oliko se toisinpäin?
Se voisi olla myös toisinpäin, sillä kumpi tahansa kelpaa vuoteenlämmittäjäksi.
- Ymmärsin kyllä. - Olette molemmat viehättäviä ja kauniita.
Paljon kiitoksia, mutta me emme lennä rakastelemaan -
kenenkään kanssa, joka kutsuu meidät viehättävään espanjalaiseen pikkukaupunkiin.
Tarkasteleeko hän kaikkia virikkeitä -
kunnes jokainen viehätyksen hiukkanen -
on puristettu siitä irti?
Minun on pakko sanoa, että...
Silmäni ovat itse asiassa vihreät.
En kutsuisi haluttomuuttamme -
suostua seksuaaliseen ehdotukseenne ylianalyyttiseksi.
Voitte liittyä seuraamme jonkin hyväksytyn -
sosiaalisen kanssakäymisen, kuten juoman, merkeissä.
Muuten luulen, että teidän kannattaisi yrittää jossain toisessa pöydässä.
Mikä tarjouksessani loukkasi?
Tuskin se, että pidän teitä molempia kauniina ja haluttavina.
Loukkasi minua? Se oli pikemminkin huvittavaa.
Ärsyttävää, totta puhuakseni, mutta...
Kuvittelenko vain, vai onko jo myöhä?
Lähtisin mielelläni Oviedoon.
- Pilailetko? - Luulen, että se olisi hauskaa.
Minusta meidän pitäisi lähteä. Lähtisin mielellään.
Voimmeko keskustella tästä joskus toiste, kun...
Kun näin sinut taidegalleriassa toisella puolella huonetta -
huomasin, että sinulla kauniit huulet.
Hyvin täyteläiset ja aistikkaat.
- Kiitos. - Selvä. Jos haluat mennä...
En voi taata rakastelua, koska koska satun olemaan todella oikukas.
Ei neuvotella kuin jostakin sopimuksesta.
Tulin rehellisesti esittämään teille parhaan tarjoukseni.
Toivon, että keskustelette siitä ja suotte minulle ilon viedä teidät Oviedoon.
Minulla oli onni saada ystäväni kone lainaksi.
Se on juuri sopivan kokoinen meille kolmelle, -
- ja minä olen hyvä lentäjä. - Kuulostaa todella turvalliselta.
Miettikää sitä.
Toivottavasti pilailit lähtemisestä.
- Hän on uskomattoman kiinnostava. - Kiinnostava? Pilailetko? Miten muka?
Hän haluaa saada meidät molemmat sänkyyn, mutta tyytyy toiseen, -
- tässä tapauksessa sinuun. - Vicky, olen iso tyttö.
Jos haluan maata hänen kanssaan, teen sen, jos en, niin en.
Cristina, hän on täysin tuntematon. Tämä on impulsiivista jopa sinulta.
Jos kuulin oikein, hän oli väkivaltainen vaimoaan kohtaan.
Ainakaan hän ei ole tehdasmainen zombi muiden joukossa.
Tämä olisi hyvä tapa tutustua häneen.
Ei ole. En lähde Oviedoon viehättävän ja vilpittömän vaimonhakkaajaan kanssa.
Sinun mielestäsi hänen aggressiivisuutensa on viehättävää, minun mielestäni ei.
- Eikä hän todellakaan ole komea. - Minusta hän on todella komea.
Hänellä on hieno katse. Hän on todella seksikäs.
Uskon sen, koska olet neuroottinen.
- Hänen lähestymistapaansa täytyy ihailla. - Mitä?
Se oli pelkkää näytelmää. Minä en lähde Oviedoon.
Ensinnäkin, en ole koskaan kuullutkaan Oviedosta. En pidä häntä hurmaavana.
Lisäksi, jos en olisi kihloissa ja voisin vapaasti tapailla espanjalaisia miehiä, -
en valitsisi häntä. Haloo? Hei. En voi puhua juuri nyt.
Yritän estää Cristinaa tekemästä kohtalokasta virhettä.
Mitä? Ei, tavallinen.
Soitan sinulle takaisin. Minäkin rakastan sinua.
Jos palaamme kotiin nyt, voimme pakata jotain ja tavata hänet siellä.
Pidin miehestä heti. Hän ei ole samasta muotista muiden kanssa.
- Hän on luova ja taiteellinen. - Samasta muotista?
Sellaisenako pidät Dougia?
- Kuka puhui Dougista? - Tämä on naurettavaa.
Pidät siitä, miltä tavaroiden pakkaaminen ja lentokoneella lähteminen kuulostaa.
Tiedän. Mutta miksi pelkäisin, ellen sitten pelkää itseäni?
Se on virhe, Cristina.
Oviedon ulkopuolelle ennustettiin pientä myrskyä, mutta ei se ole vakavaa.
Älkää huoliko. Kuten näette...
Vain vähän kuoppaista.
- Haluaisitko lentää? - Ei kiitos.
Se on helppoa, jopa helpompaa kuin auton ajo. Kokeile.
Varhain aamulla he saapuivat perille ja jatkoivat Juan Antonion valitsemaan hotelliin.
Vicky varmisti, että hänellä ja Cristinalla oli oma huone ja Juan Antoniolla omansa.
Jos Juan Antonio oli pettynyt, hän salasi sen hyvin.
Lyhyen lepohetken jälkeen Juan Antonio vei tytöt katsomaan veistosta, -
- joka oli merkityksellinen hänelle. - Oletko sinä uskonnollinen?
Ei, en ole. Tarkoitus on nauttia elämästä -
hyväksyen kuitenkin, ettei sillä ole tarkoitusta.
Ei tarkoitusta? Etkö usko edes aidon rakkauden antavan elämälle tarkoitusta?
Kyllä, mutta rakkaus on katoavaa.
Olin rakastunut maailman ihanimpaan naiseen.
Ja lopulta...
Niin?
- Hän puukotti minua. - Luoja, kuinka kamalaa.
Ehkä teit jotain ansaitaksesi sen.
Juan Antonio vei vieraansa lounaalle.
He keskustelivat taiteesta ja romantiikasta.
Juan Antonio kertoi tarinoita Maria Elenasta, entisestä vaimostaan, -
jota hän sekä arvosteli että ylisti.
Hän osoittautui hyväksi isännäksi ja vei iltapäivällä tytöt katsomaan nähtävyyksiä.
Tytöt nauttivat Juan Antonion kertomuksista ja ottivat valokuvia.
Myöhemmin he ostivat pienestä, viehättävästä makeispuodista -
kotitekoisia, ja erittäin herkullisia makeisia ja leivonnaisia.
Tytöt jatkoivat matkansa ikuistamista.
Ja Vickyn ollessa skeptinen, Cristina nautti täysin rinnoin.
Yön viettäminen yhdessä ei noussut esille ennen iltaa, -
jolloin Juan Antonio oli hiukan humalassa.
Nyt kun päivä alkaa olla lopuillaan, -
haluaisin pyytää teitä molempia kanssani huoneeseeni.
Luulin, että sovimme jo tästä.
Vicky yrittää vain kertoa, että hän on kihloissa.
Hienoa. Nämä ovat siis hänen viimeiset päivänsä vapaana.
En ole vapaa. Olen sitoutunut.
Tiedätkö, mikä on teoriani? Tulen suorasukaiseksi, kun juon.
Uskon, että kärsit yhä avioliittosi kariutumisesta, -
ja yrität hukuttaa itsesi tyhjään ja merkityksettömään seksiin.
Tyhjään ja merkityksettömään seksiin? Niinkö vähän arvostat itseäsi?
Hän tarkoittaa, että seksillä täytyy olla hänelle jokin suurempi merkitys.
Kaupunki on romanttinen. Yö on lämmin ja leuto.
Olemme elossa. Eikö se ole tarpeeksi merkityksellistä?
Tulin ainoastaan pitämään Cristinalle seuraa. Olen kihloissa.
Minulla on komea, ihana sulhanen, kenen kanssa rakastelen.
Hänellä on myös erityinen paikka sydämessäni.
Rehellisesti sanoen, en usko, että sinulla olisi mahdollisuuksia, -
vaikka en tyytyisikään yhteen. Nyt olen väsynyt.
En ole nukkunut 24 tuntiin, joten menen nyt nukkumaan.
Entä sinä?
Tulen huoneeseesi, mutta sinun täytyy vietellä minut.
Tulin käymään drinkillä -
ja kiittämään sinua. Sitten palaan huoneeseeni.
- Näyttelitkö lyhytelokuvassasi? - Näyttelin. Miksi kysyt?
Toivon, että olit vakuuttavampi kuin äsken, kun teeskentelit tulleesi drinkille.
Tulin, koska aion mennä kanssasi sänkyyn. Olet oikeassa.
Eikä sille näy estettä, ellet -
- pilaa tätä? - Pilaa?
- Tarkoitatko tunnelman pilaamista? - Tarkoitan.
Mikä voisi pilata sen?
En tiedä. Mikä tahansa typeristä kommenteista -
vääränlaisiin alushousuihin.
Uskon tosin, että sinulla on oikeanlaiset alushousut.
Sinua on vaikea miellyttää.
Olen kuuluisa suvaitsemattomuudestani.
Mitä muuta haluat elämältä kuin oikeanlaisia alushousuja käyttävän miehen?
En tiedä.
Tiedän, etten rauhoitu, ennen kuin löydän, mitä etsin.
Mitä sinä etsit?
Haluan jotain erilaista. Jotain enemmän.
Jonkinlaista epäintuitiivista rakkautta.
Mitä se tarkoittaa?
Se tarkoittaa...
En tiedä.
En tiedä, mitä haluan. Tiedän ainoastaan, mitä en tahdo.
Ja jollet pian aloita riisumistani, tästä tulee paneelikeskustelu.
- Oletko kunnossa? - Olen. Se johtuu ruuasta.
Mikä hätänä? Tuonko sinulle jotakin?
Minun ei pitäisi juoda.
- Mitä tapahtui? - Voin pahoin.
- Vatsahaava ja mahdollisesti ruokamyrkytys. - Voi luoja.
- Hänen täytyy levätä, ei ruokaa. - Siis levätä? - Aivan.
Cristinan sairastuttua Vicky oli malttamaton palaamaan Barcelonaan, -
eikä välittänyt katsella nähtävyyksiä.
Voitko pyytää häntä soittamaan, kun kokous on ohi?
Kyllä, olen yhä Oviedossa.
Lopulta he menivät kuitenkin katsomaan nähtävyyksiä.
Olen hyvin pahoillani Cristinan takia.
Älä viitsi teeskennellä huolestunutta.
Olen varma, että rohkaisit häntä juomaan, -
kuten rohkaisit meitä molempia koko illallisen ajan.
Minä kestän alkoholia.
Hän ei maininnut missään vaiheessa mahahaavaansa.
Hän on henkisesti murrosikäinen, -
ja romantikkona hän toivoo kuolemaa.
Hetkellisen intohimon vuoksi -
hän hylkää kaikki velvollisuutensa.
Lounaan jälkeen Juan Antonio vei Vickyn katsomaan Avilésin vanhaa majakkaa.
Se oli Vickyn mielestä erittäin kaunis.
Synnyin tässä lähellä, -
ja olisi synti, jos en vierailisi isäni luona täällä ollessani.
- Olisiko se sinusta tylsää? - Ei ollenkaan.
Oikeastaan tämä on ensimmäinen aidosti mielenkiintoinen ehdotus, -
jonka olet minulle tehnyt. Näkisin mielelläni isäsi ja hänen kotinsa.
Isäni, Julio.
Jos vielä jatkamme, en usko, että...
Hyvinhän se meni. Hän ei puhu englantia.
Olen varma, että espanjani alkaa sujua.
Hän kieltäytyy puhumasta muita kieliä, ja isäni kohdalla se on erittäin tärkeä asia.
- Miksi? - Isäni on runoilija -
ja kirjoittaa eräitä kauneimpia lauseita espanjan kielellä.
Hänen mielestään runoilijan ei tulisi -
saastuttaa sanojaan muilla kielellä, joka on...
Ymmärrän kyllä. Sehän on järkevää, -
koska käännöksessä voi kadota paljon tärkeää.
Opiskelin hieman espanjaa, mutta minulla on huono kielitaju.
Luen sitä paljon sujuvammin kuin puhun.
Voisin ehkä lukea isäsi teoksia.
- Hän ei koskaan julkaise tekstejään. - Miksi ei?
Selitän myöhemmin. Haluaisitko konjakkia?
Kyllä, kiitos, mutta vain hieman.
Näytät oikein terveeltä, isä.
Sinäkin näytät hyvältä.
Oletko kuullut mitään Maria Elenasta?
Hän asuu edelleen sen arkkitehdin kanssa Madridissa.
Se nainen oli paras. Vielä tämän ikäisenäkin näen hänestä eroottisia unia.
- Hänkin rakasti sinua hyvin paljon. - Miten harmillista.
Hänellä oli Jumalan lahja.
Tämä oli pienenä lempipaikkani lukea.
Halusin olla kirjailija, en taidemaalari. Maalaaminen tuli kuvioihin myöhemmin.
Halusin myös soittaa.
Tiesin vain olevani täynnä aitoja tunteita, -
ja minun täytyi löytää keino ilmaista niitä.
Cristina sanoo samaa.
Cristina on erittäin kiinnostava tyttö. Haluatko istua?
Mikä ettei.
Kerro miksei isäsi julkaise runojaan.
Hän inhoaa maailmaa.
Tämä on hänen tapansa kostaa sille.
Luoda kauniita teoksia, ja sitten -
kieltäytyä julkaisemasta niitä, mikä on mielestäni...
Miksi hän vihaa ihmiskuntaa niin paljon?
Koska tuhansien vuosienkaan jälkeen -
ihmiset eivät ole oppineet rakastamaan.
He palasivat hotellille. Cristina voi jo paremmin, -
mutta oli edelleen heikko ja tarvitsi lisää lepoa.
Vicky ja Juan Antonio söivät illallista pienessä ihastuttavassa ravintolassa.
Vicky oli rentoutuneempi kuin lounaalla, ja nauttinut huomattavan määrän viiniä.
Tällä kertaa hän nautti keskustelusta.
Ei mitään tämän vertaista. Isälläni oli tapana tuoda minut tänne.
- Haloo? - Hei. Soitinko pahaan aikaan?
Ei, olin juuri alkamassa syömään. Voinko soittaa takaisin?
Sanon vain yhden asian. Paul ja Maryanne sanoivat löytäneensä talon, -
josta pitivät vielä enemmän kuin Bedford Hillsin talosta.
Niinkö? Linja on hieman heikko.
Kulta? Soita myöhemmin, mutta tässä talossa on allas ja tenniskenttä.
Voisimme molemmat ottaa tunteja Paulin opettajalta.
Hyvä on. Soitan takaisin. En kuule, mitä sanot.
Rakastan sinua.
Luoja. Surkea yhteys.
- Mitä tämä viini on? Se on herkullista. - Se on loistavaa.
- Oliko tuo sulhasesi? - Tuota, kyllä.
Miksi olit niin hermostunut puhuessasi hänelle?
- Olinko hermostunut? - Kyllä, punastuit.
Sen täytyy johtua viinistä.
Pahastuisiko hän, jos tietäisi meidän syövän illallista yhdessä?
Ei, ei ollenkaan. Lasketko leikkiä?
Ei hän välttämättä ilahtuisi ajatuksesta, -
että istun iltaa miehen kanssa juoden viiniä kynttilän valossa.
Hän ymmärtäisi kuitenkin, ettei ole mitään syytä huolestua.
Salaisitko koskaan töitäsi maailmalta raivon vallassa?
En ole niin kuin isäni. Kerroin sinulle, -
että vaalin elämää kaikissa tilanteissa.
Aivan.
Olisin kiinnostunut näkemään töitäsi.
Niinkö?
Miksi? Sinähän paheksut minua.
Olen tutustunut sinuun paremmin.
Se olisi mielenkiintoista, -
ja lisäksi olet katalonialainen taidemaalari. Se on aiheeni.
Mistä syystä kiinnostuit katalonialaisesta kulttuurista?
Rakastuin Gaudin kirkkoon, kun olin 14-vuotias -
ja yksi asia johti toiseen.
Kuulin myös, että ihailet espanjalaista kitaransoittoa.
Kyllä, rakastan sitä.
Haluaisitko kuulla ihmeellistä kitaransoittoa tänä iltana?
Tänä iltana?
On jo hieman myöhä, ja olen hieman humaltunut viinistä.
Sanoit, että kestät alkoholia.
Sitä paitsi lähdemme huomenna.
- Hyvä on. - Hienoa.
Se oli uskomatonta, kiitos.
Kun katsoin kasvojasi, näytit hyvin liikuttuneelta.
- Kyllä. - Näin katseen muutaman kerran.
- Maria Elena, varmaankin. - Niin, ehkä Maria Elena.
Silloin kun hän näki tai kuuli jotain, mikä sai hänet liikuttumaan.
Olet vieläkin rakastunut häneen.
En, en ole.
- Tuo todistaa sen. - Hän on aina osa minua.
Hän on todella tärkeä minulle, mutta jokin välillämme -
ei vain toiminut.
- Mikä osa? - Emme saaneet sitä koskaan selville.
Sanoit, että katsoit kasvojani.
- Miksi? - Miksi sinä katsoit minua?
- Katsoinko? - Näit luultavasti kyyneleeni.
Olen hieman sekaisin.
Katselin kasvojasi, koska pidän niitä hyvin kauniina.
- Pidätkö? - Totta kai.
Totta kai, ja sinä tiedät sen.
Matkalla kotiin Vicky, joka ei ollut kertonut Cristinalle mitään, oli hiljaa.
Cristina taas puhui hermostuneesti.
Pyydän anteeksi molemmilta, että pilasin koko viikonlopun.
Olen todella häpeissäni ja nöyryytetty.
En tiedä oliko se viini vai äyriäiset, -
koska minulla on vatsahaava.
Kiitos Jumalalle, että keksit tarpeeksi tekemistä pitääksesi Vickyn kiireisenä.
Näin hirvittäviä painajaisia, joissa olitte kuin öljy ja vesi -
ja vihasitte toisianne joka hetki. En vain voinut liikkua.
Vicky hautautui töihinsä kirjastossa.
Hän sulki typerät ajatukset mielestään ja keskittyi tutkielmaansa, -
mutta huomasi ajatustensa palaavan jatkuvasti takaisin Oviedoon.
Cristina vaelsi Barcelonan katuja etsien uusia tapoja itsensä ilmaisuun -
ja kokeillen uusinta intohimoaan, valokuvaamista.
Hän uskoi pilanneensa mahdollisuutensa Juan Antonioon ratkaisevalla hetkellä.
Kaksi vuorokautta myöhemmin Cristina tuli kertomaan Vickylle uutisen.
- Vicky, hän soitti! - Mitä? Kuka?
Juan Antonio. Hän soitti minulle juuri äsken.
- Juan Antonio soitti sinulle? - Hän haluaa viedä minut viinitarhalle -
viininmaistajaisiin. Lupauduin välittömästi.
Viininmaistajaisiin? Mutta entä vatsahaavasi?
Ei pieni määrä viiniä tee pahaa. Tärkeintä on, että hän haluaa tavata minut.
- Eikö olekin hienoa? - On.
En voi uskoa tätä. En uskonut, että hän soittaisi.
Se on hienoa, olen iloinen puolestasi.
Seuraavana yönä kahdella naisella oli vaikeuksia nukahtaa.
Cristina istui keittiössä juoden kahvia ja työstäen runojaan.
Vicky puolestaan muisteli yötä, joka tuntui hetki hetkeltä epätodellisemmalta.
- Haloo. - Hei, kulta. Herätinkö sinut?
Et. Olin vasta menossa nukkumaan.
Anteeksi, että soitin näin myöhään. Oli päästävä ulos haukkaamaan happea -
ja juomaan kahvia. Sain mahtavan idean. Kuuntele.
Isällä on yhteyksiä Espanjan Amerikan lähetystöön.
Voisin tulla aikaisemmin, työskennellä tietokoneella, -
ja me voisimme avioitua Barcelonassa.
Sanoit sitä romanttiseksi paikaksi. Tekisimme sellaisen pikavihkimisen.
Avioituisimme uudestaan New Yorkissa perheenjäsenten ja ystävien seurassa.
- Se voisi olla hauskaa. Mitä mieltä olet? - Mitä? Avioituisimme täällä?
Olisi mahtavaa kertoa lapsille, että avioiduimme Espanjassa.
Isän ystävät tekisivät siitä helppoa.
En tiedä, mitä sanoa.
Et kuulosta erityisen innostuneelta.
Ei tämä sitä ole, olen vain yllättynyt.
Avioidumme joka tapauksessa syksyllä. Lupaan sen.
- Miksi siis avioituisimme täällä? - Se olisi erilaista ja jännittävää.
Kerroin ideasta Kenille ja Alicelle. He toivoivat, että olisivat tehneet niin.
Heidän tapauksessaan Lontoossa, mutta he olivat innoissaan.
Tuota, minä...
Kuulostat hieman vastahakoiselta.
Minäkö? En. Miten niin?
Mielestäni se on hyvä idea.
- Se on mahtava idea. - Niin minunkin mielestäni.
Soitan huomenna ja herätän sinut. Kerron silloin lisää. Rakastan sinua.
Juan Antonio vei Cristinan viininmaistajaisiin.
Sen jälkeen hän vei Cristinan ihastuttavaan kotiinsa, jonka oli ostanut -
toiselta taidemaalarilta vuosia sitten, ja joka palveli sekä kotina että studiona.
Hän näytti töitään, mikä ilahdutti Cristinaa.
Cristina rakasti värejä ja tunnepitoista, villiä tapaa, jolla taulut oli maalattu.
Makuuhuone sijaitsi vain kerrosta ylempänä.
Juan Antonio kertoi avioliitostaan Maria Elenaan.
Heidän syvästä rakkaudestaan ja suurista riidoistaan.
Hän kertoi, ettei ollut halunnut rakastella ketään muuta makuuhuoneessa, ennen tätä.
Tällä kertaa Cristina piti ruuat sisällään.
Juan kävi Cristinan kanssa ulkona useita kertoja.
He kävivät katsomassa Juanin ystävän uutta veistosta.
Hän näytti lempipaikkojaan, ja Cristina otti kuvia.
Juan Antonio oli ystävällinen huorille ja piti heitä loistavina kuvauskohteina.
Hän kannusti Cristinaa työssään, vaikkei Cristina suostunutkaan näyttämään kuviaan.
Juan vei hänet myös illalliselle runoilija-, taiteilija- ja muusikkoystäviensä kanssa.
Cristina pärjäsi melko hyvin.
Toisaalla Vicky meni jälleen kerran tutkimaan Gaudin suunnittelemaa Güell-puistoa, -
joka oli erottamaton osa hänen tutkielmaansa.
Puistossa Vicky kohtasi sattumalta erään henkilön.
- Vicky. - Terve.
- Mitä kuuluu? - Voi luoja, mitä teet täällä?
- Teen vain luonnoksia. - Tietenkin.
Aikomukseni ei ollut häiritä.
Et sinä häiritse minua. Kuinka voisit häiritä?
Meillä ei ollut mahdollisuutta kunnollisille hyvästeille.
Olisit voinut soittaa.
Minä mietin sitä, -
mutten pitänyt sitä tarpeellisena.
Et ikinä soittanut sanoaksesi yhtään mitään.
"Kiitos. Oli hauskaa. " Ei rakastelun jälkeen jätetä soittamatta, -
- ellei se ole suuri pettymys. - Pikemminkin päinvastoin.
Mutta olet avioitumassa -
ja ajattelin, että on järkevämpää lopettaa ennen kuin tilanne pahenee.
Tarkoitan vain, että rakasteltuamme vaikutit kadonneen maanpäältä.
Tajusin, etteivät nämä asiat merkitse sinulle paljoakaan.
Jos olisimme jatkaneet, se olisi tuottanut sinulle vain tuskaa ja minulle pettymyksen.
Onnistuinko satuttamaan sinua yhden yön jälkeen?
Maria Elenalla oli tapana sanoa, -
että vain täyttymätön rakkaus voi olla romanttista.
Aivan. Hyvä on.
Totta puhuen sovitte Cristinan kanssa paljon paremmin yhteen.
Välitän Cristinasta hyvin paljon.
Olen hyvin onnellinen sinun ja tulevan miehesi puolesta.
Niin minäkin sinun ja Cristinan puolesta.
- Hyvästi. - Hyvästi.
Niin koitti aamu, jolloin Vickyn tuleva aviomies saapui New Yorkista.
Luovana miehenä Juan Antonio tarvitsi asuinkumppanikseen naisen.
Hän pyysi Cristinaa muuttamaan luokseen, mihin tämä suostui.
Oletko töissä Global Enterprisesissa? Tom Sutter on vanha ystäväni.
- Pelaan golfia hänen kanssaan! - Niinkö? Hänestä riittää tarinoita.
- Tom ei ole koskaan voittanut minua. - Hän ei ole kovin hyvä pelaaja.
Hyvänen aika.
- Olet täysin eri ihminen täällä. - Mitä tarkoitat?
Olit uskomattoman kiihkeä.
- Enkö sitten yleensä ole? - Tietenkin olet.
Minähän vain kehuin sinua.
Ehkä se johtuu Barcelonan ilmasta.
Pidä minusta kiinni.
- Onko kaikki kunnossa? - On.
- Miten Cristinalla menee? - Hän muutti yhteen erään miehen kanssa.
Sehän kävi nopeasti. Ei kai mies ole härkätaistelija?
Kirjailija? Säveltäjä? Kärsinyt, itsetuhoinen pseudointellektuelli?
Joskus hänen järjettömät suhteensa käyvät minunkin hermoilleni.
Pidän hänestä, koska hän on ystäväsi, -
mutta olen varoittanut hänestä. Hän ei ole onnellinen.
Hän kuvittelee olevansa kovin erityinen, jonkinlainen itseään etsivä taiteilija.
Hänen halveksuntansa normaaleja arvoja kohtaan on teennäistä, pelkkä tylsä klisee.
- Miehet kuitenkin pitävät hänestä. - Onhan hän kaunis.
Eikä erityisen hankala saada sänkyyn.
Sinä taas et ollut mikään helppo tapaus.
- Mutta olit sen vaivan arvoinen. - Olinko?
Juan Antonio haluaa viedä minut vanhaan huvipuistoon, josta uskoo minun pitävän.
Ajattelin, että voisimme syödä lounasta, ja mennä sinne kaikki yhdessä.
- Eli huomenna lounasaikaan? - Ei käy. Meillä on suunnitelmia.
Eikä ole. Voimme purjehtia Markin ja Judyn kanssa koska tahansa.
Tapaan mieluummin Cristinan ja Juan Antonion.
Se sopii hyvin.
Huomenna sitten. Selvä on.
Pariskunnat lounastivat yhdessä, ja keskustelun lomassa sattui kiusallinen tapaus.
Juan Antonio yritti hieroa pöydän alla jalkaansa Cristinan jalkaa vasten, -
mutta osuikin vahingossa Vickyn jalkaan.
Huvipuisto oli juuri niin upea kuin Juan Antonio oli kertonut.
Se oli vanha ja ihastuttava, ja sieltä näkyi koko Barcelona.
- Ymmärrän, miksi rakastat kihlattuasi. Hän on hyvin hurmaava. - Onhan hän ihana.
Hän sopii sinulle hyvin.
- En pidä tavasta, jolla sanot sen. - Tarkoitin vain, että sovitte toisillenne.
Et nyt ymmärrä. En voi tehdä asialle mitään.
- Onhan se käynyt mielessäni, mutta... - Vicky, ole kiltti.
Ei kai tästä tarvitse puhua enää? Asiat ovat muuttuneet, ja olen rakastunut Cristinaan.
Miksi sitten hieroit jalkaasi minua vasten pöydän alla?
- Enkä hieronut. - Hieroit. Silloin, kun katsoin sinuun.
Jos hieroin, se oli pelkkä vahinko. Tarkoitukseni oli koskettaa Cristinaa.
- Anteeksi, että erehdyin. - Minun vikanihan se oli.
Olet astumassa täysin toisenlaiseen elämään.
Elämään, jota olet aina halunnut.
Tiedän, mutta sitten tapasin sinut, ja vietimme järjettömän viikonlopun yhdessä.
Nyt en tiedä, missä olen.
Älä viitsi. Olen Cristinan kanssa, ja sinulla on häät kahden viikon päästä.
Tiedän, olet oikeassa.
Cristina rakastaa sinua.
- En voisi koskaan... - Sovimme Cristinan kanssa yhteen.
Olemme samankaltaisia. Me kaksi hermostuimme toisiimme kuukaudessa.
Vai kuinka? Ehkä polkumme vielä kohtaavat toisenlaisissa olosuhteissa.
Eihän elämästä koskaan tiedä.
Olet oikeassa, olen ääliö.
En tiedä, mitä odotin tapahtuvan.
Niin koitti hääpäivä, ja Vicky ja Doug menivät naimisiin.
Cristina oli paikalla, mutta ilman Juan Antoniota, joka keksi tekosyyn.
Seremonian jälkeen morsiuspari lähti lyhyelle häämatkalle Sevillaan.
Cristina puolestaan uskoi viimein löytäneensä suhteen, -
jollaista aiemmin oli turhaan etsinyt.
Hän oli rakastunut mielenkiintoiseen taitelijaan, jonka työhön hän uskoi.
Cristina piti itseään eräänlaisena siirtolaisena, -
jota Amerikan tekopyhä ja materialistinen kulttuuri ei ollut viehättänyt.
Sisimmältään hän tunsi olevansa eurooppalainen, sopusoinnussa taiteilijoiden kanssa, -
joiden hän koki ilmaisevan omaa traagisen romanttista ja vapaata maailmankuvaansa.
Juan Antonion ystäväpiirissä hän tutustui eri alojen taiteilijoihin.
Hän viihtyi heidän seurassaan ja jatkoi sekä kirjoittamista että kuvaamista.
- Oliko teillä mukavaa? - Kyllä. Sevilla on henkeäsalpaava.
Tapasimme ystäviämme New Yorkista, ja vietimme heidän kanssaan aikaa.
- Ehkä vähän liikaakin. - Suutuit vain, koska he voittivat meidät.
- En pidä korttipeleistä. Mikä tämä on? - Pyydän hiljaisuutta.
Cristina ja Juan Antonio lähettivät teille häälahjan.
En ollut uskoa, että he seurustelevat tosissaan.
Rorschachin musteläiskät ovat juuri sitä, mitä kaipasimmekin.
- En oikein pidä siitä. - Ostetaan teille jotain muuta.
- Mitä? - Maria Elena on yrittänyt tappaa itsensä.
Mitä? Onko hän kunnossa?
Luultavasti. En tiedä. Minun täytyy mennä.
Minne?
Sairaalaan.
- Tulenko mukaasi? - En usko, että se on hyvä ajatus.
- Hän on sekaisin. - Soita, jos haluat minun tulevan.
- Onko selvä? - Tietenkin.
Juan Antonio kiirehti yön pimeyteen.
Cristina yritti nukahtaa, mutta tunsi itsensä levottomaksi.
Hän torkahti hetkeksi, mutta heräsi aamuyön pimeimpänä hetkenä.
Keitän vain kahvia. Onko kaikki kunnossa?
Cristina, tässä on Maria Elena.
- Olen todellinen typerys. - Täällä sinun täytyy puhua englantia.
Minua hävettää.
Ei tarvitse hävetä. Haluaisitko jotakin?
- Vodkaa. - Vodkaa? Tällaisena hetkenä?
Kaikkien niiden pillereiden jälkeen? Oletko hullu?
- Haluan suihkuun ja eroon näistä vaatteista. - Englanniksi.
Täällä sinun täytyy puhua englantia.
Jos haluat suihkuun, mene vierashuoneeseen.
- Joudunko olemaan vieraana omassa talossani? - Kyllä, sinä olet vieras.
Mene nyt, Maria Elena.
Tiedät kyllä, missä huone on.
- Mitä nyt? - Ei mitään.
- Onko kaikki hyvin? - Luulen niin.
Maria Elena ei viihtynyt Madridissa...
Hän palasi yksin bussilla tänä yönä.
Hänen elämänsä tuntui tyhjältä.
Kaikki hänen suunnitelmansa olivat epäonnistuneet, -
- joten hän otti yliannostuksen. - Voi luoja. Onpa kauheaa.
- Hänen täytyy jäädä tänne. - Jäädä tänne?
Hänellä ei ole rahaa, eikä hän pysty huolehtimaan itsestään.
Minä olin aina...
Olin aina hänen yhteytensä todelliseen elämään.
Ymmärrän, mutta miten hän voi asua täällä?
Ei häntä voi jättää yksin.
Se on ongelma. Tarkoitan, että...
Vaikka löytäisinkin paikan...
- Ehkä hän tarvitsee psykiatrin apua. - Hänellä on huonoja kokemuksia lääkäreistä.
- Ymmärrän, mutta missä hän asuu? - Tuolla.
Kuinka kauan hän viipyy täällä?
Cristina, tiedän...
Et kuvitellut mitään tällaista, mutta hänen täytyy jäädä tänne.
- Hänellä ei ole ketään muuta. - Ymmärrän, tämä on väliaikaista.
- Muutama kuukausi korkeintaan. - Jääkö hän muutamaksi kuukaudeksi?
Olen käynyt tämän läpi hänen kanssaan aiemminkin.
Tarkoitin, että... Paska.
Jos olisit tuntenut Maria Elenan silloin, kun tapasin hänet.
Hänen kauneutensa...
- Hänen kauneutensa salpasi hengityksen. - Tiedän.
Hän oli todella lahjakas, säteilevä, aistikas.
Hän valitsi minut, vaikka tuhannet olisivat olleet valmiita mihin vain hänen vuokseen.
Olimme varmoja, että suhteemme oli täydellinen. Jotain kuitenkin puuttui.
Tiedäthän, että rakkaus tarvitsee täydellisen tasapainon.
Se on kuin ihmisruumis. Se toimii, jos saat kaikki tärkeät vitamiinit ja mineraalit, -
mutta jos yksi pienikin ainesosa -
puuttuu, niin kuin, -
niin kuin suola, esimerkiksi, se aiheuttaa kuoleman.
Suola?
Kuka hän on?
Hän on nainen, jonka kanssa asun, -
ja sinun täytyy puhua täällä englantia.
- Hänen takiaan? - Juuri niin. Kohteliaisuudesta.
En luota häneen, Juan Antonio. Hänen silmänsä eivät ole yksiväriset.
Olet aina ollut vainoharhainen kaikkien tuntemieni naisten suhteen.
Hän on kaunis.
Luuletko, että hän riittää sinulle?
Hän on melko älykäs. Ja vapaa-ajattelija, kuten sinäkin.
- Niin kuin minä? - Kyllä.
Etsit yhä minua jokaisesta naisesta.
Tuo ei pidä paikkaansa, Maria Elena. Muutama viikko sitten Oviedossa -
olin naisen kanssa, joka oli täydellinen vastakohtasi.
Hän oli amerikkalainen, ja välillämme tapahtui jotain hyvin kaunista.
Olet väärässä. Kaikista suhteista etsit sitä, mitä meillä oli. Tiedät sen.
Tässä talossa puhutaan englantia. Muuta en pyydä.
Älä puhu minulle noin. Miksi olet vihainen minulle?
Kuuntele. Mitä ajattelit, kun päätit tappaa itsesi?
Mikä typerä ajatus valtasikaan mielesi!
Tappaa nyt itsensä, voi luoja!
Jää tänne kunnes pääset jaloillesi, -
ja sen jälkeen, ole kiltti ja poistu elämästäni.
Olimme uskomattoman lähellä täydellisyyttä, sinä ja minä.
- Olet vaurioitunut liikaa. - Ja sinä rakastat sitä.
Olet aina pitänyt mielialanvaihteluistani.
Mitä väliltämme puuttui, Juan Antonio? Mitä se oli?
- Puhu englantia. - En halua häntä elämääsi, en luota häneen.
Tiedät, että ajattelen aina parastasi.
Et ajatellut silloin, kun yritit tappaa minut.
- Niin, se. - Aivan, juuri se pieni yksityiskohta.
Tarkoitan, sinä...
Olet epäluuloinen häntä kohtaan, koska hän on nyt rakastettuni.
En. Olet ollut eksyksissä ja sekava eromme jälkeen.
Puheesi naisten kiroamisesta ja rakkauden kieltämisestä.
Ja lopulta annoit kahden amerikkalaisen turistin sekoittaa pääsi.
- Lisää kahvia? - Kyllä, kiitos.
- Anteeksi. Tässä sokeria. - Ei kiitos.
Ajattelin, että voisimme myöhemmin mennä ajelulle maaseudulle.
Sääkin on kaunis.
Myöhemmin alkaa varmasti sataa.
- Englantia. - Ei se haittaa.
- Etkö puhu espanjaa? - En. Opiskelin kiinaa.
Kiinaa?
- Miksi? - Mielestäni se kuulostaa kauniilta.
Sano jotakin kiinaksi.
Minäkö?
Kuinka voit?
Kuulostaako tuo mielestäsi kauniilta?
Minun lausumanani se ei ehkä kuulosta, mutta...
Minusta kiina kuulostaa räikeältä. Aivan kuin joku poraisi pään sisällä.
- Puhu englantia. - Oletko kuullut sitä kiinalaisissa ravintoloissa?
- Se on epämiellyttävää. - Maria Elena, puhu englantia.
Olen pahoillani. Olen hermostunut tänään. Näin painajaisia.
- Haluaisitko maalata? - Maalaatko sinäkin?
Hän kysyi, maalaanko minäkin? Kysy Juan Antoniolta. Hän varasti kaiken minulta.
- Koko tyylinsä. - Hän nauttii noista tarinoista.
Juan Antonio, tapasi nähdä asiat on minun.
- En väitä, ettet olisi vaikuttanut. - Vaikuttanut?
- Mutta, että olisin varastanut tyylisi... - Tekopyhää.
On harhaluuloista väittää, että varastin tyylisi.
Ei se mitään. Maalasimme yhdessä monta vuotta, ja aloit pitää visiotani omanasi.
Se on tarina, jonka keksit ja jota tahdot levittää. Se ei kuitenkaan ole totta.
Hänellä on aina ollut ongelmia hahmottaa todellisuutta. En aio kuitenkaan suuttua.
Mitä taidekoulussa sanottiin? Että olen nero, vai mitä?
- Tuin aina lahjakkuuttasi. - En puhu lahjakkuudesta.
Sanoin nero. Nero.
- Minä melkein tapoin puolestasi. - Melkein tapoit minut. Tuolilla.
Puolustin vain itseäni. Sinulla oli partaveitsi kädessäsi ja olit humalassa.
Se oli mustasukkaisuutta. Olin hulluna sinuun, ja sinä petit minut.
Ja vielä Augustinon vaimon kanssa. Silmilläsi!
- Halusit tappaa minut katsomisen takia? - En halua puhua siitä enää. Se on ohi.
Olet toisen kanssa nyt. Minä pärjään kyllä ja olen kohtelias. Mitä muuta haluat?
Päivien kuluessa Cristina tarkkaili Maria Elenaa ja Juan Antoniota.
Hän huomasi olevansa hämmentyneempi kuin koskaan aikaisemmin.
- Missä olit? Olitko kirjoittamassa? - Yritin kyllä.
Olen utelias. Luuleeko hän todella, että varastit häneltä?
Ehkä otin häneltä enemmän kuin tahdon myöntää.
Siksi herkistyn aina kun hän puhuu siitä.
- Olen jotenkin surullinen. - Miksi?
En usko, että pystyn koskaan -
- inspiroimaan sinua millään tavalla. - Se ei ole totta.
- Siltä minusta tuntuu. - Se ei ole totta.
En ollut koskaan ennen kuullut Scriabin... Scriabinin -
pianosonaattia, ja nyt en voi lakata kuuntelemasta sitä.
- Etkö? - En. - Se tekee minut iloiseksi.
- Mitä? - Tämä ei ehkä ole hyvä idea täällä.
- Mitä? - Hän on voinut paremmin viime aikoina -
enkä halua järkyttää häntä.
Et tietenkään. Hyvä on.
Vicky kävi espanjantunneilla useita kertoja viikossa parantaakseen kielitaitoaan.
Hän tapasi siellä Benin, nuoren miehen, joka ei voinut irrottaa katsettaan Vickystä -
ja alkoi jutella hänelle joka päivä.
En voi uskoa, että sain paikan konsulaatista.
Kielitaitoni on kaikkea muuta kuin täydellinen.
- Minusta kielitaitosi on hyvä. - Menettelee.
- Oletko nauttinut ajastasi Barcelonassa? - Nauttisin, jos tuntisin enemmän ihmisiä.
Eilen kävelin rannalta ylös Gaudin suunnittelemaan Güell-puistoon.
- Haluaisitko lähteä elokuviin? - Elokuviin?
- Keskiviikkona iltapäivällä? - Toki.
Elokuva oli suuri menestys, ja Ben osoittautui hyväksi seuraksi.
Eräänä iltapäivänä he pujahtivat kauppaan ostamaan kirsikoita.
Kun kauppias meni takahuoneeseen puhelimeen, -
Ben ei voinut vastustaa kiusausta, vaan tarttui Vickyä kädestä.
- Ei, älä. - Eikö?
Ei. Tiedät, että menin juuri naimisiin.
Aivan. Sain vain sellaisen käsityksen, -
että hätiköit ehkä hieman ja kadut sitä?
- Olenko vihjannut sellaista? - Ellen ole ymmärtänyt täysin väärin.
Minun ei pitäisi kertoa tätä.
Luulin aina olevani ihminen, joka tietää tarkkaan mitä haluaa.
Mutta et tiennytkään.
En. Tapasin erään toisen ja...
En aio kertoa sitä tarinaa.
- Mies, jonka tapasit... - Hän asuu parhaan ystäväni kanssa.
Mitä oikein puhun? En ymmärrä itseäni ollenkaan.
Menin juuri naimisiin haluamani miehen kanssa.
- Menitkö? - Luulin niin.
Mitä siis tapahtui?
Yksi kirottu viikonloppu Oviedossa.
Cristina, Juan Antonio ja Maria Elena lähtivät pyöräilemään maaseudulle.
Maria Elena oli päättänyt, että he valmistaisivat päivällisen yhdessä, -
ja vaati, että he poimisivat tuoreita karhunvatukoita.
Odottakaa! Minua huimaa!
Tässä on täydellinen paikka.
Voitko antaa...
Mikä hätänä? Mitä?
Mitä tapahtui? Istu alas.
Onko kipu ylä- vai alaselässä?
- Tässä. - Tässäkö? Odota hetki.
Haluatko särkylääkkeen? Minulla on muutama laukussani.
Rentoudu. Tulen kohta takaisin.
Kaikki on hänen päässään. Hänellä on hyvin paljon paineita.
Ihmisten silmissä hän on huoleton.
Elämä on lyhyt ja vailla tarkoitusta, -
mutta kaikki pelot kulkeutuvat hänen päähänsä.
Tiesitkö, että hän soittaa pianoa?
En tiennyt. Senkö takia sinulla on piano kodissasi?
Minusta olisi voinut tulla ammattipianisti.
Niin olisi. Kukaan ei soita Scarlattia niin kuin Maria Elena.
- Hän ymmärtää Scarlattia. Eikö vain? - Soitatko sinä jotain?
Minun on myönnettävä tosiasia, etten ole lahjakas missään.
Arvostan taidetta ja rakastan musiikkia, mutta...
Se on surullista, koska tunnen, että minulla olisi paljon ilmaistavaa, -
mutta en ole lahjakas.
- Sinulla on lahjoja. - Ei ole.
- Mikä on lahjani? - Otat kauniita valokuvia.
Tuo on totta. Hän ottaa usein kuvia, jotka hän piilottaa minulta.
Koska ne eivät ole mitään. Mistä tiedät, että valokuvaan?
- Löysin ne matkalaukustasi. - Tutkitko matkalaukkuni?
Tietenkin tutkin. Ensimmäisenä iltana, koska en luottanut sinuun.
En uskonut, että olet rehellinen.
Halusin tietää, kuka jakaa sängyn entisen mieheni kanssa.
- Mitä? - Kuka tietää, mitä olisin voinut löytää?
Miten muuten olisin voinut olla varma, ettet yritä satuttaa minua?
Ajattelinhan minäkin tappamistasi.
Tässä on pari lisää.
Älkää sanoko että pidätte niistä, jos ette tarkoita sitä.
- Mistä oikein puhut? - Ne ovat kauniita.
- Huomaatko? - Katso tätä.
Seuraavana päivänä Maria Elena meni valokuvaamaan Cristinan kanssa.
Hänellä oli näkemystä ja paljon tietoa valokuvaamisesta, -
ja hän kertoi Cristinalle estetiikasta ja valokuvauksen hienouksista.
Hän neuvoi luopumaan digitaalisesta kamerasta ja käyttämään vanhaa, -
jotta kuvista tulisi mielenkiintoisempia. Hän sanoi pimiön olevan tärkeä, -
ja lupasi järjestää sellaisen kellariin ja opettaa erilaisia menetelmiä kehittää kuvia.
He kuvasit kaikkea hauskannäköisistä koirista tuimailmeisiin lapsiin.
Paras kuvauskohde oli kuitenkin Maria Elena.
Ollessaan eräänä päivänä ostoksilla Vicky ja Doug törmäsivät Adam Tabachnickiin ja Sallyyn.
Adam ja Doug olivat työkavereita ja ystävällisissä väleissä, -
vaikka New Yorkissa he eivät juurikaan viettäneet aikaa yhdessä.
Ei voi olla totta!
Mitä tahansa televisio-ohjelmaa voi katsoa myös tietokoneelta.
Kun lennän Tokioon, kymmenen kilometrin korkeudessa, -
voin katsoa kannettavallani suoraa lähetystä Metsin ottelusta.
- On uskomatonta olla jatkuvasti verkossa. - Aiomme verkottaa uuden talomme kokonaan.
Olen katsellut uusia japanilaisia teräväpiirtotelevisioita.
Antakaa mieheni hoitaa asennus. Hän on nero tietokoneiden kanssa.
Kalustimme juuri Greenwichin asuntomme. Sinun täytyy nähdä se.
Palkkasimme upean sisustussuunnittelijan.
Hän on luova, mutta tietää milloin perääntyä.
Sisustimme modernisti, mutta laitoimme vähän antiikkia joukkoon.
Rakastan sekoittaa kahta tyyliä, mutta se on hyvin kallista.
Onko sinulla mitään käsitystä, kuinka paljon iso itämainen matto maksaa?
Hän on oikeassa. On eräs vanha vitsi persialaisista matoista...
Vickyn ja Dougin elämä jatkui odotuksenmukaisesti, -
kunnes eräänä iltapäivänä tapahtui jotain odottamatonta.
Muutamaa päivää myöhemmin Judy pyysi Vickyn kahville, kahden kesken.
Se mitä juhlissa tapahtui...
- En halua, että ymmärrät väärin. - Asia ei kuulu minulle.
Minulla ei ole suhdetta Markin työtoveriin.
En ajatellutkaan niin.
Myönnän unelmoineeni, -
että joku tulisi ja veisi minut pois tästä tilanteesta.
En haaveile kuitenkaan Jay Lewisistä, -
vaikka hän toivoisikin sitä.
Veisi sinut pois tilanteestasi?
En ole vuosiin ollut rakastunut Markiin.
Rakastan häntä, mutta en ole rakastunut häneen.
Ikävä kuulla.
Hassua, avauduin juuri -
samasta asiasta psykiatrilleni.
Mitä psykiatrisi sanoo?
Hän sanoo, että en uskalla toimia.
Etsin jonkinlaista maagista ratkaisua, mikä on epärealistista.
Ja että suhde ei ole ratkaisu.
Anteeksi, että vyörytän kaiken päällesi, mutta olin todella nolona, kun näit meidät.
- Olin vain... - Sinun ei tarvitse selittää mitään minulle.
Mark on ihana.
Olen varma, että tyytymättömyyteni on oma ongelmani.
Olen vain...
En voi jättää häntä, enkä varmasti ikinä jätäkään.
Mikset?
En vain voi. Pelkään liikaa.
Oikea hetki on mennyt ohi.
Kun näen Juan Antonion ja sinut yhdessä, huomaan, että rakastatte yhä toisianne.
Rakkautemme on ikuista, mutta se ei toimi.
Se on ikuisesti romanttista, koska se ei voi olla täydellistä.
Ehkä se ei ole täydellistä, koska minä olen tiellä tai... En tiedä.
Ennen sinua aiheutimme toisillemme paljon tuskaa ja kärsimystä.
Ilman sinua tämä kaikki ei olisi mahdollista.
Tiedätkö miksi? Koska olet puuttuva aines.
Olet kuin värisävy, jonka lisääminen palettiin tekee väristä kauniin.
Ettekö te Juan Antonion kanssa haluaisi rakastella?
Minusta tuntuu... En tiedä.
Avioliittomme lopulla emme halunneet.
Ne tunteet ovat kuitenkin palaamassa, kiitos sinun, -
uudella ja syvällisemmällä tavalla.
Ei se minua haittaisi. En halua tulla tiellenne.
Tiedän sen. Minäkin tunnen valtavaa lämpöä, -
kun kuulen teidät intohimon vallassa joka yö.
Kuuntelen ja olen onnellinen.
Hyväksyikö Cristina sen, kun Maria Elena ja Juan Antonio rakastelivat eräänä iltapäivänä?
Hän oli antanut heille siunauksensa, mutta oli nyt tunteistaan epävarma.
Hän ei ollut niin avarakatseinen kuin oli kuvitellut, -
ja ajatus heistä kahdesta sängyssä aiheutti ristiriitaisia tunteita.
Lopulta hän rentoutui ja antoi itsensä ajelehtia virran mukana.
Hän oli ylpeä suvaitsevaisuudestaan.
Aluksi se häiritsi, mutta sitten aloin ajatella tavanomaisia kliseitä.
Mikä on oikein, mikä väärin ja mikä on soveliasta soveliaisuuspoliisin mukaan.
Useimmat suhteet ovat kuitenkin aivan sekaisin...
Toisin sanoen jaat miehen. Olet kuin mormonivaimo.
Tiedän, että se kuulostaa oudolta, -
mutta annamme kaikki suhteeseen jotakin, ja se tyydyttää meitä.
Jos kaikki tekisivät noin, yhteiskunta ei toimisi.
Älä viitsi. Ei aloiteta taas yhtä pitkäveteistä väittelyä.
Maria Elena uskoo, että elämässä on useita totuuksia.
Enpä tiedä. Voisitko sinä elää noin?
- Minulla ei ole ikinä ollut Cristinan... - Cristinan vastuuttomuutta?
- Ei se ole vastuuttomuutta. - Hänen rohkeuttaan.
Rohkeutta? Seuraavaksi hän hyppää sänkyyn Maria Elenan kanssa -
ja ylistää sitä jonain ylivertaisena vaihtoehtoisena elämäntapana.
- Olen ollut sängyssä hänen kanssaan. - Etkä.
- Kyllä. - Milloin?
Juan Antonio ja Maria Elena tekivät minulle pimiön, -
ja yllyttävät minua ottamaan valokuvia. Olen jo aika hyvä siinä.
Uskokaa tai älkää, mutta itsevarmuuteni kasvaa.
Olimme pimiössä.
Työskentelin valokuvieni parissa.
En olisi tehnyt sitä, ellei hän olisi inspiroinut minua.
Kaikki tapahtui täysin luonnostaan.
- Eikö sinua hermostuttanut? - Ei, se oli hyvin hellää.
- Nautitko siitä? - Nautin.
- Teittekö sen vain kerran? - Kyllä. Se vain tapahtui.
En ole kuitenkaan ajatellut ottaa sitä tavaksi, välttämättä.
- Mutta, jos nautit siitä... - Nautin kyllä, siinä hetkessä.
- Kerroitteko Juan Antoniolle? - Tietysti. Siinä ei ole mitään salattavaa.
Pidätkö itseäsi biseksuaalina?
En ymmärrä, miksi kaikki pitäisi nimetä. Olen vain oma itseni.
Olen ollut Juan Antonion kanssa sen jälkeen, ja nautin myös siitä.
Hieno tarina.
Aivan, hieno tarina.
Minä en tuomitse ketään.
Mitä pohdit?
En tiedä. Aika kuluu kovin nopeasti.
Kesä alkaa olla lopuillaan.
Palaamme pian kotiin.
Ajattelin, että miettisit yhä ystäväsi kertomusta hekumallisesta pimiöstä.
Pimiöistä puheen ollen...
Tule tänne.
Seuraavien viikkojen kuluessa Cristinan itsevarmuus valokuvaajana kasvoi.
Juan Antonio ja Maria Elena tukivat ja rohkaisivat häntä epävarmuuden hetkinä.
Kiitos heidän, valokuvauksesta tuli yhä tärkeämpi osa Cristinan elämää.
Cristinasta, Juan Antoniosta ja Maria Elenasta oli nyt tullut rakastavaisia.
Kaikki tuntui olevan täydellisessä tasapainossa.
Maria Elena oli rauhallinen ja rentoutunut.
Juan Antoniolla puolestaan oli meneillään hyvin luova kausi.
Cristina alkoi kuitenkin kesän viimeisinä päivinä -
tuntea vanhaa, tuttua levottomuutta, joka kasvoi hänen sisällään.
Hän pelkäsi tunnetta, mutta tunnisti sen aivan liian hyvin.
Arvaamatta ajatukset saivat otteen tunteista.
Ajatukset ja kysymykset elämästä ja rakkaudesta.
Ja vaikka hän yritti vastustaa ajatuksia, ne eivät jättäneet häntä rauhaan.
Lopulta Cristina teki päätöksensä, ja eräänä iltana illallisen jälkeen, -
hän kertoi yllättävän uutisen toisille.
En halua elämää, jota vanhempani elävät. En elämää, jota elin ennen tätä kesää.
Tiedän sen. En vain voi elää tällä tavalla loputtomiin.
- Mitä minä sanoin sinulle? - Muistan kyllä.
- Mitä sitten haluat? - Jotain erilaista.
- Mitä? - Tiedän vain, etten halua tätä.
- Ei vastausta ole olemassa, Cristina. - Etkö ymmärrä?
Hän on saanut haluamansa ja haluaa jotain muuta. Tämä ei riitä hänelle.
Se on kuin sairaus. Mikään ei koskaan riitä hänelle.
Ole kiltti, älä hermostu. Voisitko puhua englantia, en ymmärrä sinua.
Hän ei koskaan ole tyytyväinen mihinkään.
- Puhu englantia, että hän ymmärtää. - Tiesin, että hän käyttää meitä hyväksi.
- Arvasin sen! - Riittää jo, Maria Elena.
Puhu englantia. Hän ei muuten ymmärrä.
Krooninen tyytymättömyys. Siitä sinä kärsit.
Vakava sairaus.
Ei se ole sitä, Maria Elena.
- Tiedätkö, miten paljon rakastamme sinua? - Tiedän, minäkin rakastan teitä.
- Etkä rakasta! - Ei tässä siitä ole kyse!
Arvasin sen, arvasin sen.
Ole nyt hiljaa. Hän ei vain ole tavannut sitä oikeaa.
Kun hän löytää oikean ihmisen, -
hänen ei enää tarvitse jatkaa etsimistä...
- Tuo ei pidä paikkaansa. - Hyvä on.
Minne aiot mennä, Cristina?
Minun täytyy päästä pois hetkeksi, jotta voin selvittää ajatukseni.
Tämä on minun henkilökohtainen ongelmani. Syy ei ole teissä.
Tule tänne.
Olkaamme kiitollisia kaikista hyvistä hetkistä, -
jotka vietimme yhdessä.
Muistellaan toisiamme kunnioituksella, -
rakkaudella ja hellyydellä.
Cristina kertoi koko tarinan Vickylle -
ja sanoi matkustavansa muutamaksi viikoksi Ranskaan miettimään asioita.
Hän tulisi takaisin hakemaan Vickyä, jotta he voisivat palata New Yorkiin yhdessä.
- Kyse on siis ollut Juan Antoniosta. - En aio tehdä mitään. Unohda se.
Minun täytyi vain kertoa jollekulle, ja olemme läheisiä.
- Mikset toimi? - Nytkö?
Pitäisikö hylätä Doug? Hän on todella mukava, -
ja nai minut hyvässä uskossa. Minkä takia?
Boheemin espanjalaisen maalarin, jolla on tiukka side -
entiseen vaimoon, ja joka ei todennäköisesti koskaan ole tuntenut samoin kuin minä.
Ketä huijaan? Unelma kuitenkin on jännittävä.
Sinun asemassasi en tuhlaisi hetkeäkään. Tekisin asialle jotain.
- Tekisit mitä? - Rakastat häntä.
Tee jotain tai kadut sitä vuosien päästä.
Ei. Mitä tarkoitat? En voi riskeerata kaikkea.
Jos Juan Antoniota ei olisi olemassa, olisin Dougin kanssa ongelmitta.
- Ongelmitta? - Niin, kuten suunnittelin.
Kuinka suoraan minun täytyy puhua? Kun katson Dougia, näen Markin.
Käytät minua muuttaaksesi omaa menneisyyttäsi.
Vickyn vastalauseista huolimatta Judy halusi löytää keinon -
jolla saisi Vickyn ja Juan Antonion yhteen.
Hän suostutteli ystävänsä Gabriellan, joka oli taidemaailmassa iso nimi, -
järjestämään juhlat ja kutsumaan sekä Vickyn että Juan Antonion mukaan.
Kuten olettaa saattaa, ilman Cristinaa Juan Antonion -
ja Maria Elenan suhde oli palannut tuhoisaksi.
Käytän kaiken aikani sinuun. Hemmottelen sinua, hieron ja suojelen peloiltasi.
- Työni kärsii. - Se ei ole syytäni.
Ei ole syytäni, että työpanoksesi on huono, koska et kasva aikuiseksi.
Tiedätkö, millaista on katsoa sivusta, -
kun et ymmärrä todellista potentiaaliasi?
Jätä minut rauhaan.
Kuten oli tapahtunut aiemminkin, -
Maria Elena pakkasi tavaransa ja muutti pois Juan Antonion luota.
Hän on kultainen. Hän vain...
- Hän tulee lähelle puhuessaan. - Hän on lähipuhuja.
Siksi hän varmaan on niin menestynyt.
Kerron hänelle ajaessamme tänne, että olen erittäin...
- Uskon, että hän on hyödyllinen tuttavuus. - Käyn hakemassa ruokaa.
- Haluaako joku jotain? - Ei kiitos.
- Hän puhuu läheltä. - Ehkä vähän, mutta...
Yllättävää nähdä sinut täällä.
Samoin. En uskonut sinun pitävän juhlista.
Gabriella halusi minun tulevan ja hän on vanha ystäväni.
Tiedät varmasti, että emme ole enää yhdessä Cristinan kanssa.
Tiedän. Palasitko siis yhteen entisen vaimosi kanssa?
En. Maria Elena lähti myös.
Ainakin hetkeksi.
Se on hassua. Maria Elena ja minä...
Olemme luotuja toisillemme, mutta toisaalta taas emme ole.
Se on ristiriitaista. Ymmärtääkseen sen täytyy olla runoilija, kuten isäni.
Minä en ymmärrä.
Entä sinä? Onko kaikki hyvin miehesi kanssa?
Kyllä. Hän on mahtava.
Olen melko onnellinen siitä, miten asiat lopulta muotoutuivat.
Miksi en usko sinua?
Älä ala flirttailla.
Ymmärrän, että sänkysi on tyhjä ja olet aina tuntenut vetoa minuun, -
- mutta olemme lähdössä viikonloppuna... - Lähde lounaalle kanssani.
Olen liian peloissani.
Mitä? En kuule, Tom.
Missä olet?
Nyt kuuluu paremmin. Koeta pysyä paikallasi.
Kuuletko minut?
Meidän täytyy antaa lintu Markille ja Judylle.
- Emme voi antaa heille lintua. - Miksi ei?
- Se olisi naurettavaa. - Kauniita. Olen aina halunnut linnun.
Meidän pitäisi hankkia lintu uuteen taloomme.
Olen ajatellut Bedford Hillsia. Mitä sanot?
Odota hetki.
Tavataan huomenna iltapäivällä.
Ei onnistu. Meidän täytyy valmistella lähtöä.
Ole valmiina Calle Tilesin kulmalla Pedralbesissa.
Ajan siitä ja otan sinut kyytiin puoliltapäivin.
Tuhlaat aikaasi. En voi puhua nyt.
En ole mies, joka yrittäisi rikkoa miehen ja vaimon välit, -
mutta Judy Nash soitti minulle ja kertoi, ettet ole onnellinen.
Että tosiasiassa olet rakastuneempi minuun kuin aviomieheesi.
En voi puhua.
Hei, kulta. Mitä mieltä olet?
Kuka sinulle soitti?
Se oli kieltenopettajani.
Hän haluaisi syödä kanssani huomenna puolilta päivin.
Olenkin menossa aamulla pelaamaan golfia Markin kanssa.
Tämä on...
Nämä ovat olleet työni alla.
Ne ovat hämmentäviä.
- Maalausta on hyvin vaikeaa selittää. - Ei tarvitsekaan. Tämä on kiehtovaa.
Tämän pitäisi itse asiassa olla toisinpäin.
Pidän siitä kovasti.
Voinko puhua suoraan?
- Voit. - Tämä maalaus on...
Tässä on jotain karmivaa.
- Se on Maria Elenan. - Se selittääkin työn kaoottisuuden.
Arvaamattomuuden...
Luoja, mitä minä teen täällä?
En tiedä, mitä odotan tapahtuvan.
Siitä on kauan, kun rakastelimme Oviedossa sinä yönä.
Olen ajatellut sitä hyvin usein.
Olen varma, ettet ajatellut sitä, kun rakastelit Cristinaa tai Maria Elenaa.
En koskaan valehdellut sinulle.
Kerroin alusta alkaen, että olin ihastunut teihin molempiin.
En voi mennä kanssasi sänkyyn.
En ole hyvä tässä.
- Sinä yönä et ollut jännittynyt. - En ollut naimisissa.
- Olit menossa naimisiin. - Olet oikeassa. Sitä minä haluan.
Mutta mitä minun pitäisi tehdä? Rakastella kanssasi -
ja jatkaa avioliittoani niin kuin mitään ei olisi tapahtunut, -
- vai lopettaa juttu tähän? - Judy Nashin mukaan -
- kuljet kohti onnetonta elämää. - Hän puhuu itsestään.
Ehkä ymmärrät tunteitasi paremmin rakasteltuamme.
Tai vähemmän. Haluaisin kyllä, -
mutta se vaatisi valtavaa tunteiden mullistusta.
Ja järkevästi ajatellen et ole mies, jonka kanssa suunnitellaan...
- Mitä sinä teet? - Tapat sillä itsesi!
En halua elää!
En halua elää! Hemmetti!
Päästä irti siitä!
Etkö käsitä, etten halua elää?
En voi elää näin. Pääni räjähtää.
En kestä tätä enää. En kestä.
Anna se ase. Anna se, helvetti!
Rakas, ole kiltti ja kuuntele.
Kuuntele minua. Ole kiltti.
Kaikki on hyvin, rakas.
Voi luoja, olen pahoillani!
Olette molemmat hulluja! Mielenvikaisia molemmat!
Miten helvetissä selitän tämän miehelleni?
En voi elää näin! Tämä ei kuulu elämääni!
En pysty tähän!
En vieläkään ymmärrä, miksi kieltenopettajallasi oli ase.
Minähän kerroin. Hän kerää antiikkisia tuliaseita, ja halusi näyttää minulle...
Hänet pitäisi vetää oikeuteen! Täysin edesvastuutonta!
Ei se ole niin vakavaa.
- Entä jos sinulle olisi sattunut jotain? - Mitä tarkoitat?
Rakastan sinua hyvin paljon.
Doug ei saanut koskaan tietää totuutta.
Judy tiesi totuuden ja oli helpottunut, -
ettei Vicky loukkaantunut pahemmin, tai kuollut.
Koska Vicky oli palaamassa New Yorkiin, Judyn täytyi unohtaa -
suunnitelmansa pelastaa Vicky omalta kohtaloltaan.
Kun Cristina palasi Antibesta, Vicky kertoi hänelle koko tarinan.
Cristinan mielestä oli surullista, että hän oli halunnut Juan Antoniota niin paljon, -
eikä ollut voinut tehdä asialle mitään.
- Olisin voinut astua sivuun. - Tiesin, että sinulla oli tunteita -
Juan Antoniota kohtaan alusta asti.
Jos olisin tiennyt, mitä oli tapahtunut, en olisi jatkanut juttua.
Se oli ohimenevä juttu.
Nyt se on loppu.
Vicky palasi kotiin viettääkseen suuret häät Dougin kanssa.
Taloon, jonne he viimein asettuisivat.
Ja kohti elämää, josta oli haaveillut ennen Barcelonassa vietettyä kesää.
Cristina jatkoi etsimistä -
varmana vain siitä, mitä ei tahtonut.